VENUS I PELS
VENUS I PELS AUDITION
Nej, hun findes ikke.
En ung, sexet kvinde, der forstår at udtrykke sig -
- og har bare en smule klassisk dannelse og omløb i pæren.
En, der kan sige "uudgrundelig" uden at gå til talepædagog.
Hør nu her ...
På Wandas tid ville en kvinde som hun være gift -
- og have fem børn og kronisk tuberkulose. En rigtig kvinde.
Nu om dage lyder de alle sammen som tiårige, der har suget helium.
"Det var bare så vildt, altså! Totalt for nice!"
Jeg har set på 35 kællinger.
Halvdelen var klædt som ludere, og resten som lebber.
Jeg kunne sgu spille Wanda bedre iført en kjole og et par højhælede.
Hallo? Skat?
Hallo?
Kukkuk!
Kommer jeg for sent? Pis, jeg kommer for sent.
Auditionen til "Venus i pels" sluttede for en halv time siden.
Jeg har været den halve by igennem.
Min mobil løb tør, og jeg brækkede en hæl i sådan en ventilationsrist.
I metroen var der en stodder, der gned sig op ad mig hele vejen.
Og til sidst blev jeg gennemblødt af regnen.
Pis og lort. Det er virkelig ikke min dag. Fandens til pisselort.
Skal jeg se, om jeg kan finde en valium til dig?
Nej, jeg er vant til det. Tak, Gud, for mit sorgløse liv.
Nå ja, jeg hedder Vanda Jourdain.
Vanda?
Der kan du bare se. Jeg har endda det rigtige navn.
Hvor mange andre hedder Vanda? Jeg er som født til den rolle.
Typen, der strander i metroen med en fyr, der vil skralde mig bagfra.
- Hvad hedder du? - Thomas Novachek.
Gud, så er det jo dig, der er forfatteren.
Ja. Nej, jeg har lavet dramatiseringen.
- Og du instruerer også? - Også i den grad.
Jeg er vild med dine stykker.
"Skyggens anatomi". Genialt. Jeg så det to gange.
Det var ikke mig.
Av, hvor kikset. Det var det andet, jeg tænkte på.
Nu blev det pinligt.
Nå, men det her er skidegodt. I hvert fald det af det, jeg læste.
Det er vovet. Rimelig frækt.
Erotisk, hvis ellers man tænder på ydmygelse.
Jeg går normalt ikke rundt i læder og hundehalsbånd. Jeg er sgu ret bly.
Jeg tænkte bare, at jeg ville leve mig ind i rollen.
Er det ikke sådan noget SM-halløj?
Ikke som sådan. Stykket foregår i 1870.
Nå, okay. Ja, det her skriger måske ikke ligefrem 1870.
Men hvem ved, om SM'erne klædte sig sådan allerede dengang?
- Du får lige et billede og mit cv. - Ih tak.
Der har vi det.
Værsgo. Billede og cv.
Jeg ved godt, det er lidt tyndt, men jeg er født til rollen.
Jeg spillede Hedda Gabler, og folk sagde, jeg var genial.
"Teater Pissoir"?
Deres virke er gået hen over hovedet på mig. Havde du aftalt en tid?
Ja, kvart over to. Jeg ved godt, det er evigheder siden.
- Hvad hed du mere end Vanda? - Jourdain.
Folk spørger altid, om det er et kunstnernavn.
Jeg kan ikke se dit navn.
Nå? Min agent sagde ellers, at det var på plads.
Står jeg virkelig ikke på listen? Kvart over to?
Pis. Tak for lort, Gud.
- Nå, men nu er jeg her jo. - Vent. Hvad laver du?
Jeg har et kostume med.
Nej.
- Det tager kun et øjeblik. - Du behøver ikke ulejlige dig.
Vil du ikke se mig spille?
- Nej, jeg vil ikke se dig spille. - Men nu er jeg her jo alligevel.
Der er ingen, der kan spille over for dig.
Det kan du da gøre. Det vil være en ære at spille over for forfatteren.
- Dramatikeren. - Så får jeg det fra hestens mund.
Stop, stop.
- Sandheden er, frøken ... - Vanda.
... at vi leder efter en anden type.
Hvad leder I da efter?
En, der er mere ...
Forstået. En, der ikke er som mig.
Jeg er for lille, for høj, for gammel, for ung.
Mit cv er for tyndt. Den er feset ind.
Sådan noget møg.
Tag det nu ikke så tungt.
Kæft, noget møg.
Det her er bare en lortedag.
Der kommer andre auditions.
Jo, men jeg er her jo nu. Ellers har turen været forgæves.
Hør nu her, Vanda. Jeg har også haft en kullet dag.
Jeg har ikke set andet end tabere. En af dem havde endda tandbøjle.
Du skal ikke ønske dig at aflægge prøve nu.
Jeg trænger til at få ro i hovedet, og maden venter derhjemme.
Det er bedre, når jeg er udhvilet.
Det var pænt af dig at komme. Point for kostumet. Det er super.
- Vi ses nok snart igen. - Næppe, men det er pænt af dig.
Du virker som en sød fyr. Det er også bare den her pissebranche.
Jeg havde endda givet 30 euro for den skide kjole.
- Er den ikke ret 1800-talsagtig? - Jo, meget 1800-talsagtig.
Er den ikke lige Wanda?
Hun ville have gået i lange kjoler. Man måtte ikke se røven dengang.
Det er en misforståelse.
Må jeg ikke nok vise dig, hvordan jeg ser ud i den? Kom nu.
- Ja? - Tak.
Nej! Nej!
Det var ikke dig, jeg talte til.
Jeg tager noget sushi med hjem.
Hej hej.
Gider du knappe mig op?
Tænk, jeg skal spille over for Thomas Novachek.
Glæd dig ikke for tidligt. Jeg er ikke skuespiller.
Sludder, du vil være perfekt som Kowalski.
Kusiemski.
- Du er den fødte Kusiemski. - Ikke just.
Til tjeneste, min herre.
Hvor begynder vi? Det er ét fedt for mig.
- Vi kan jo tage første scene. - Okay.
- Har du replikkerne? - Ja.
- Det er blevet lidt medtaget. - Har du fået hele manuskriptet?
- Min agent sendte det til mig. - Hvor har han fået det fra?
Er det et problem? Det er måske hemmeligt?
- Glem det. Har du læst det? - Altså, jeg skimmede det i toget.
Er det rigtigt forstået, at det er baseret på den der Lou Reed-sang?
Det er baseret på den østrigske roman "Venus i pels" -
- af Leopold von Sacher-Masoch.
Du har garanteret læst den på østrigsk, på originalsproget.
Ja, det kan man godt sige. Bogen skabte stor forargelse i 1870.
Klart. Det er jo ren SM-porno.
- Nej, det er ikke SM-porno. - Du synes ikke, det er porno?
Heller ikke dengang tilbage i middelalderen, i 1800-hvidkål?
"Venus i pels" er en smuk fortælling om kærlighed. Et litterært hovedværk.
Okay. Jeg synes bare, det er porno.
Sadomasochisme har jeg styr på. Jeg er trods alt skuespiller.
Ordet "masochisme" kommer netop af Sacher-Masoch.
Masochisme, Masoch ... Det burde jeg have luret.
Så SM er altså opkaldt efter ham? Grineren.
Det var ikke det, han ville opnå.
Han ville vel skrive en roman, men det endte som porno.
- Og nu planker du bogen. - Jeg dramatiserer den.
Jeg har skrevet dialogen og scenerne. Jeg har lagt meget af mig selv i det.
Skidegodt. Hvor foregår det ligesom henne?
Det foregår "ligesom" på en kro i kejserriget Østrig-Ungarn.
Østrig-Ungarn. Hvad er det nu, det er?
- Det er svært at forklare. - Okay, det er en hyggelig kro.
Ja, det er et luksuriøst kursted for de velhavende.
Kusiemski sidder på sit værelse og læser en bog over morgenkaffen, -
- da Wanda træder ind.
Er det "symbolsk" for hans figur, at han sidder og læser?
Der findes altså stadig folk, der læser bøger af rigtigt papir.
Okay, der fik du mig. Nå, men ham ...
Hvad hedder han nu? Sévran? Savrine?
- Severin von Kusiemski. - Præcis.
Hvad er han for en fyr?
Prøv at sætte nogle ord på.
Rig og doven, typisk for sin tid. Intelligent, berejst, kultiveret ...
- Nørdet. - Om man vil.
"Om man vil"? Hvor kært. Hvor tit hører man lige det?
- Det ved jeg ikke. - Altså en distingveret herre.
Skal jeg fortælle om hende?
Jeg kender hende jo ud og ind, men fyr du bare løs.
Jeg vil mene, at hun er en tidstypisk, ung kvinde -
- trods sine påståede principper.
- Sine hvad? - Påståede principper.
Udadtil er hun meget korrekt, sømmelig og kultiveret.
Det siger du ikke. Ellers noget? Noget, jeg ikke ved i forvejen?
Pyt, jeg klarer mig.
Har du noget imod, jeg ændrer lyset lidt?
Det er lige i overkanten, synes du ikke?
Ja, du skal endelig lade, som om du er hjemme.
- Er det ikke bedre? - Det er ikke dårligt.
Lige et øjeblik.
Jeg aner ikke, hvilke knapper man skal trykke på.
Sådan. Det er meget bedre.
Det må så være divanen.
Ja, det er divanen.
Et skrivebord.
Bogen, hun har med.
Et postkort. Kanon.
Hvad er så det her?
- Et fallossymbol? - Det er fra en anden forestilling.
En belgisk opsætning.
"Diligencen" opført som musical.
- Hvor skal jeg stå? - Hvor du har lyst til.
Måske ikke lige i midten.
- I højre eller venstre side? - Venstre.
- Skal vi gennemgå scenen først? - Nej, vi klør bare på. Hvor langt?
- Til side 3 ned. - Og så sparker du mig ud?
- Nu prøver vi. - Du sparker mig altså ud.
Lige en enkelt ting ... Sætningen på forsiden.
- Det der citat. - Devisen?
Netop. "Og Herren straffede ham og lod ham i en kvindes vold."
Det er et citat, der nævnes i romanen. Det er fra Judits Bog.
- Fra Bibelen? - Et af de apokryfe skrifter.
Jeg ved da heller ingenting. Er det ikke lidt sexistisk?
"Og Herren straffede ham og lod ham i en kvindes vold."
Jeg citerer bare Sacher-Masochs roman.
Ja, men du sætter det på forsiden.
Det rager selvfølgelig ikke mig. Jeg er jo bare skuespiller, men ...
Nu glemte jeg pelsen. Er hun ikke iført en boa?
Pels, pels, blød pels ...
Det er måske ikke ...
Bispens gipsgebis, bispens gipsgebis ...
- Fem flade flødeboller ... - Du siger bare til.
- Bank, bank! - Kom ind.
Hr. doktor Severin von Kusiemski?
Jeg er ked af at ulejlige Dem.
Mit navn er Wanda von Dunajew. Jeg er indlogeret på værelset over Deres.
Jeg fandt denne bog i går aftes. Et eksemplar af "Faust" -
- med Deres bogmærke i.
Den lå i birkelunden, for foden af Venus-statuen.
Tusind tak. Jeg havde netop spurgt stuepigen om den.
Jeg ville have fået den bragt op, men der lå et vovet postkort i den.
- Er det ikke et Tizian-maleri? - Jo.
"Venus med et spejl", et af mine yndlingsværker.
Deres Venus ser godt slidt ud, ligesom Deres bog.
Er hun tro?
- Hvabehar? - Tro mod originalen.
Ja, det er en tro kopi af maleriet.
Jeg forstår godt Deres fascination. Det er et pragtfuldt maleri.
Det var betænksomt af Dem at komme med det.
Jeg kunne ikke undgå at bemærke digtet på bagsiden.
"Til Venus i pels". Har De skrevet det?
- Blot nogle simple knittelvers. - Knittelvers? Virkelig?
At elske og elskes o, hvilken fryd
langt stærkere dog er et smukkere åg
den livsalige pinsel der fortærer mig
denne kvinde som gør af mig sin legeting
sin usle, krybende slave sit fodbræt
min gudinde, min tyran min Venus i pels
Interessante fornemmelser.
Hvis jeg var Dem, ville jeg passe godt på det bogmærke.
Jeg påskønner Deres diskretion.
- Vil De ikke sidde, frøken Dunajew? - Jo tak.
- Må jeg tage Deres overtøj? - De er meget elskværdig.
Tatarisk pels? Kaukasisk zobel, formentlig fra Kasakhstan.
Tatarisk zobel fra Kasakhstan, det er meget præcist.
"Kusiemski stirrer på pelsen i sine hænder."
De skælver jo, hr. Kusiemski.
Det må De tilgive mig.
- Må jeg byde Dem noget at drikke? - Gerne. Kaffe ville være dejligt.
- De får en kop af min. - De er meget venlig.
- To skefulde sukker, tak. - "Han skænker kaffe."
Jeg håber ikke, det generer Dem, at jeg går med høje hæle ovenpå.
Ikke det mindste. Tramp løs med Deres høje hæle, som De lyster.
De er altså digter, hr. Kusiemski? - I min fritid.
Med en forkærlighed for pels?
Min kærlighed til pels ...
- Den replik springer jeg over. - Nej, læs den nu.
Kærligheden til pels er medfødt. En passion, naturen har givet os.
Gør dig nu lidt umage.
Kærligheden til pels er medfødt. En passion, naturen har givet os.
At kærtegne en blød, tyk pels.
Den forunderlige kildren gør en helt elektrisk.
For Dem er det vist mere end blot en gave fra naturens hånd.
Svøbte Deres moder Dem i zobel som spæd?
Nu bliver jeg anmassende. Om forladelse.
Ser De ...
Jeg havde en tante, der var aldeles forlibt i pels.
Det forklarer jo alt.
Vi er alle så gennemskuelige og dog så uudgrundelige.
Uudgrundelige? Hvad mener De?
Livet gør os til det, vi er.
Det var side 3 ned.
Ja, det var det.
Det var godt, Vanda.
- Jeg fumlede jo rundt i det. - Det fornemmede man ikke.
Det kaldes skuespil, du. Jeg sagde jo, jeg var prof.
- Det var virkelig godt. - Lad være, jeg rødmer.
- Det var ikke fejlfrit ... - Nej, det er klart.
Lad os tage lidt mere.
Så kommer Kusiemskis monolog. Vi kan springe videre til ...
Nej, læs den. Det vil inspirere mig. Du spiller godt, Thomas.
- Jeg lader bare som om. - Sludder, du er vildt god.
- Har du fundet en Kusiemski? - Jeg har nogle i kikkerten.
Du burde spille ham selv. Seriøst. Du ville være skidegod.
Det er jo hårdt. Og det udsætter man skuespillere for.
Som instruktør er det dit job at torturere skuespillere.
Det er første gang, jeg instruerer.
Andre instruktører forstår ikke at formidle mit arbejde.
Derfor er du perfekt. Du ved præcis, hvordan det skal være.
Jeg har det hele i hovedet.
Jeg vil bruge Alban Bergs "Lyrisk suite" til overgangene.
- Kanon ide. - Kender du den?
Nej, men forstår du min pointe? Du kender jo stykket ud og ind.
Kusiemski kunne du eventuelt give en accent eller sådan noget.
Tja, han er jo en fornem herre. En anelse aristokratisk tilmed.
Virker det overklasse nok at tale sådan her, eller lyder det idiotisk?
Altså, det lyder fjollet, men det er skidegodt.
Du har vel ikke også taget en fløjlsjaket med, vel?
Jo.
- Det var min spøg. - Vil du prøve den på?
Jeg er sikker på, den passer.
Den er jo fantastisk.
- Er den fra den tid? - Det fik jeg at vide.
"Siegfried Mueller, Wien."
"1869."
Det havde jeg ikke engang set. Til 40 euro er det jo et fund.
Den er som syet til dig. Hvordan føles den på?
Pragtfuldt. Den sidder som støbt.
Du ser stjernegodt ud.
- Hej, smukke. - Hvad gav du for hundehalsbåndet?
Det er et levn fra dengang, jeg var luder.
Nej, det er gas. Lad os springe lidt tilbage.
Svøbte Deres moder Dem i zobel som spæd?
Nu bliver jeg anmassende. Om forladelse.
Ser De, jeg havde en tante, der var aldeles forlibt i pels.
Det her er vanskeligt for ham. Så giv den lidt mere gas.
Nu bliver jeg anmassende. Om forladelse.
Ser De, jeg havde en tante, der var aldeles forlibt i pels.
Det forklarer jo alt.
Vi er alle så gennemskuelige og dog så uudgrundelige.
Uudgrundelige? Hvad mener De?
Livet gør os til det, vi er, i et uforudset øjeblik.
Smager kaffen Dem?
Jeg har dårligt rørt den, men nyder den allerede.
Det er symbolsk, ikke? Det er ham, der er kaffen, og hun tænder på den.
Fordømt, jeg er afsløret.
Har De oplevet et uforudset øjeblik, hr. Kusiemski?
Ja, det har jeg, men det vil jeg ikke kede Dem med.
De tager fejl. Det er fængslende. Som en engelsk kriminalroman.
Jeg venter på den mystiske tante, der var forlibt i pels.
- Det næste kan vi skippe. - Nej, jeg vil høre det.
Jeg venter på den mystiske tante, der var forlibt i pels.
Jeg var et ulideligt barn. Forkælet og ondskabsfuldt.
Jeg tyranniserede tyendet og vores kat, -
- og jeg var meget ubehøvlet over for en af mine tanter.
Grevinden var en statelig dame, yppig og frygtindgydende.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Det er bare underligt at høre de ord, jeg har skrevet midt om natten.
Men det kører jo som i olie. Hvad var der med hende tanten?
En aften tog hun sin hævn.
Hun kom ind på mit værelse -
- iført en lang kåbe af sort, russisk rævepels.
I hånden havde hun en kæp, en nyskåret birkegren.
Med hende var kokkekonen og stuepigen.
Hun lagde pelsen og smøgede ærmerne op.
Jeg forsøgte at stikke af, men de to andre kvinder greb mig.
De trak bukserne af mig og tvang mig ned at ligge på pelsen.
De holdt mig fast, -
- mens min tante pryglede mig med kæppen.
Min bagdel og mine lår brændte som ild.
Tjenestefolkene heppede på hende, -
- mens de hånede mig og kaldte mig en tøsedreng.
Jeg strittede imod, men min tante fortsatte med at piske mig, -
- indtil jeg bønfaldt hende om at holde op og vise mig nåde.
Da hun endelig holdt op, tvang hun mig til at knæle og sige tak -
- og til at kysse hendes fødder.
Så forlod hun værelset med en trussel om at vende tilbage.
Og det hele blev overværet af tjenestefolkene og vores kat.
Fra den dag af var en pels ikke længere kun pels for mig, -
- og en birkegren ikke blot en gren.
På et øjeblik havde hun gjort mig til den, jeg er i dag.
Vendte hun tilbage?
I mine drømme, ja, med sin sorte pels og sin kæp.
Hun hjemsøger mig stadig nat efter nat.
- Stakkels, stakkels De. - Stakkels?
Hun lærte mig det dyrebareste i verden.
Hvad lærte hun Dem?
At intet er mere sensuelt end smerte, -
- og intet mere ophidsende end fornedrelse.
Grevinden gjorde et godt stykke arbejde.
Hun blev min idealkvinde. Jeg har ledt efter en som hende lige siden, -
- og når jeg møder den kvinde, vil jeg gifte mig med hende.
- Den monolog er bare kanon. - Tak, jeg har også knoklet med den.
I virkeligheden handler stykket altså om børnemishandling.
Hvabehar?
Hvad har børnemishandling med det at gøre?
Nu om dage skal alting gøres til et latterligt socialt anliggende.
- Er børnemishandling latterligt? - Vær nu ikke så banal.
Det her handler ikke om antropologi eller sociologi. Det her er teater.
Det stikker lidt dybere end spørgsmålet om revselsesret.
- Så må du meget undskylde. - Vi lever i en åndsfattig verden.
Hvorfor skal vi gøre alting til et spørgsmål om noget andet?
Hvad skal vi nu tage hul på? Sexisme? Racisme? Klassekamp?
De er en enestående mand, hr. Kusiemski.
De må hellere tage Dem i agt.
Deres idealkvinde kan vise sig at være mere grusom, end godt er.
- Den risiko løber jeg gerne. - De er en hypersensualist.
En vellystens asket.
Og De, frøken Wanda von Dunajew, hvem eller hvad er De?
Jeg er en hedning. Jeg er ung, smuk og rig, -
- og det vil jeg få mest muligt ud af. Intet vil jeg nægte mig selv.
- Jeg respekterer Deres principper. - Jeg giver fanden i Deres respekt.
Jeg vil elske den mand, der tilfredsstiller mig.
Men kun så længe han gør mig lykkelig. Derefter finder jeg en ny.
Intet er mere grusomt end en kvindes utroskab.
For kvinden er én ting værre. Påtvungen troskab.
- Må jeg bevæge mig rundt? - Ja, værsgo.
I vores samfund kan en kvinde kun få magt gennem en mand.
Hvad mon kvinden vil blive, den dag hun er mandens lige?
Den dag hun er sig selv.
Hende Wanda er seriøst forud for sin tid.
Vanda, hvordan kan det være, at du kan alle replikkerne?
- Jeg er lærenem. - Du kan jo hele teksten udenad.
Du sagde, Wanda er meget korrekt trods sine hvad for noget?
- Sine påståede principper. - Ja, dem.
- Hun er altså ikke tro mod dem? - Alt det med kvinderettigheder ...
Hun lyver altså. Du kalder det jo hendes "påståede principper".
Jeg kan godt lide allitterationen i "påståede principper".
Nu er jeg med. Du har solgt din sjæl for en allitteration.
Det må jeg nok erkende.
Du er da vist en uartig dreng, Thomas.
Tillad mig at sige, at De er mere end en hedning. De ligner en gudinde.
- Jamen dog. Hvilken? - Venus.
Er Wanda Venus, eller hvad?
Er hun Venus i menneskeskikkelse, der kommer for at tage pis på ham?
Ikke helt. Eller måske ikke ...
Glem, jeg sagde det. Du vil have, det skal være tveægget.
Tvetydigt. Det er samme historie som i "Bacchanterne".
Netop. Hvad er det nu, det er?
- Er det ikke et skuespil? - Et meget gammelt skuespil, jo.
Borgere i Korinth! Foran jer står Testiculus, -
- et dødeligt menneske forbandet af guderne for sin brøde -
- og totalt på skideren til tidernes ende! Sådan noget fis?
Præcis sådan noget fis. Dionysos stiger ned på jorden -
- og reducerer kongen af Theben til blævrende gele i dametøj.
Derefter flår de frådende kvinder, bacchanterne, ham i småstykker, -
- og Dionysos triumferer.
- Det tror jeg nok, jeg har set. - Vi erstatter Dionysos med Afrodite.
- Klart nok. Hvem er hun? - Den græske version af Venus.
Altså den samme person? Hil dig, Afrodite!
Hil dig, Afrodite. Er jeg ulideligt pedantisk?
Ja, men det er kært.
Hvad så nu?
De ligner en gudinde.
Jamen dog. Hvilken?
Venus. Men Venus kunne kun herske over de slavebundne.
Så må jeg hellere finde mig en slave.
Kunne De tænke Dem at være min slave, hr. doktor?
Det er jeg allerede.
Jeg har været Deres slave, siden De trådte ind ad døren.
- Er De allerede forelsket i mig? - Ganske voldsomt.
Jeg lider, som havde jeg kendt Dem hele livet. Undertving mig.
Rejs Dem, og hold Dem væk. Jeg indrømmer, at De fascinerer mig.
Jeg sætter pris på Deres åbenhjertighed.
Fysisk er De ikke uden charme, -
- men når en mand vil underkaste sig, aner jeg uråd.
Uden grund. Elsk mig!
Se bare. De kommanderer allerede med mig.
Gift Dem med mig.
Jeg er en usømmelig kvinde, hr. Kusiemski.
Det kræver stort mod at elske mig. De kender jo mine principper.
- Gift Dem med mig. - De kender mig jo slet ikke.
- Dominer mig! - Det er jo absurd.
Jeg giver Dem uindskrænket magt over mig. Gør med mig, som De vil.
Dominer mig. Slå mig, om De lyster.
Så har man hørt det med.
Stil dig derover. Stil dig midt på scenen.
- Jeg står fint her. - Stil dig der.
Du tager magten nu. Du skal stå i en magtfuld position.
Prøv igen.
Så har man hørt det med.
- Nej, det spiller ikke. - Prøv igen.
Jeg giver Dem uindskrænket magt over mig.
Gør med mig, som De vil. Dominer mig. Slå mig, om De lyster.
- Så har man hørt det med. - Du prøver jo ikke engang.
Jeg står, hvor du bad om, og siger replikkerne. Det er kun en audition.
Den skal også vise, om du kan lade dig instruere.
Så gør nu, som jeg siger.
Jeg giver Dem uindskrænket magt over mig.
Gør med mig, som De vil. Dominer mig.
- Slå mig, om De lyster. - Så har man hørt det med.
- Du har ret. Det er bedre. - Fortsæt.
- Hvad er Deres inderste længsel? - At være Deres ejendel.
At forsvinde i Deres sublime essens. At klæde Dem af og på.
At række Dem strømper og sko. At blive ganske viljeløs.
- Kalder De det kærlighed? - Den eneste slags, der findes.
I kærlighed som i politik skal den ene part have magten.
Den ene skal være hammeren, den anden ambolten.
Jeg påtager mig villigt rollen som ambolt.
Jeg stopper her.
Nej, det var pissefedt.
Det var meget indsigtsfuldt. Du har virkelig forstand på kvinder.
Efter mange års studier.
- Hvad kom jeg til? - Du var en ambolt.
Wanda ... Jeg søger smerte, De søger lyst.
Lad Dem aldrig dominere af andres følelser.
Brug Deres elsker, som han bruger Dem.
- Pres ham som en citron. - De er dog utrolig.
Vil De ikke tage mig til ægte, tag mig da som slave.
Tugt mig med guddommelig grusomhed.
- Mishandle en, der elsker mig? - Jeg vil tilbede Dem derfor.
- Jeg vil ikke tilbedes. - Alle kvinder vil tilbedes.
Skab mig. Ødelæg mig. Tilintetgør mig.
Lige et øjeblik.
Ja?
Nej, jeg er ikke gået endnu.
Nej, alt er i skønneste orden.
Det ved jeg ikke. Om ikke så længe.
Jeg ringer, når jeg går.
I lige måde, min skat.
Det går fint. Lige et øjeblik.
Nå, auditionen? Vi får se.
Jeg er nede på vikarbureauet. De har noget til mig.
Et aftenarbejde hos et advokatfirma. De skal have kontrakten i morgen.
Aner det ikke.
Det vil tiden vise. Sådan er livet bare. Farvel.
- I guder ... - Din bedre halvdel?
- Siger man stadig det? - Hvad ville du da kalde det?
"Stodderen", måske.
- Du vil vide, hvorfor jeg løj. - Det vedkommer ikke mig.
Hvad er det, Wanda siger? "Intet vil jeg nægte mig selv."
Jeg finder en anden plov, om man så må sige.
Det er vist ham, der er ambolten.
Skulle jeg bare have føjet ham? Det handler ikke om kærlighed.
Det handler om at få sex, og der følger visse ting med.
Det er vel det, stykket handler om.
- Er det? - Tager du pis på mig?
- Tror du da det? - Hold nu op.
Sig, hvad du mener, i stedet for at danse om den varme grød.
Skal jeg lave kaffe?
- Hvad er der? - Lægger du an på mig?
Overhovedet ikke. Jeg byder bare på kaffe.
- Kaffe i symbolsk forstand? - Nej, rigtig kaffe.
Vil din kone bryde sig om, at du byder mig på "rigtig kaffe"?
- Jeg er ikke gift. - Det lød sådan på samtalen.
- Det var min forlovede. - Det kommer ud på ét.
Har du ikke engang sagt, at der er masser af fisse i at lave teater?
Har du læst det? Jeg var ung, og det var mit første interview.
- Har du aldrig været gift? - Aldrig.
- Bor du stadig hjemme hos mor? - Så afsporet er jeg heller ikke.
- Og du tænder på rævepels? - Nej, på kærligheden.
- Så er du godt nok afsporet. - Og min kvinde skal være min muse.
Har den forlovede så vinger og hele svineriet?
For mig er kærlighed, når man springer ...
I med begge ben.
... i med hovedet først, tilsat fyrværkeri, lynild og torden.
Ville du have kaffe?
Jeg kan kun hengive mig til en mand, hvis det er som hans slave.
Vi er ikke noget godt par, hr. Kusiemski. Vi ophæver hinanden.
Jeg mener, at vi er skabt for hinanden.
Kan De ikke mærke det, Wanda? Kan De ikke også mærke det?
Jeg foreslår en prøvetid. En forretningskontrakt.
De har ét år til at vise mig, at De er manden for mig.
- Et år er lang tid. - Jeg er ikke færdig.
Jeg udfærdiger en kontrakt, der gør Dem til min slave i et år.
Kæft, hun er udspekuleret. Hun må have udtænkt det hele på forhånd.
- Tror du det? - Det er dig, der har skrevet det.
Jeg er slet ikke sikker på, at hun havde "udtænkt det hele".
- Igen er det tveægget. - Tvetydigt.
Nå ja. Det kan jo også være, hun bare er en liderlig so.
- Den vinkel har jeg ikke overvejet. - Måske er det endnu mere afsporet.
Vær min slave i et år, så får du lov at skralde mig. Er det tveægget?
Tvetydigt.
For mig, altså for Kusiemski, -
- er du måske hans sidste chance. Hans eneste chance.
Chance for hvad?
For at leve.
Han vil vide, om hun er til pisk, så han har hende til audition.
Hun har også ham til audition.
Han er kinky, og hun er en ejendel som alle andre kvinder i 1800-lort.
Hvad er der?
Hvem er du egentlig, frøken Vanda Jourdain?
- En hedning. - Jeg mener det.
Nu lægger du an på mig igen.
Hvor kommer du fra? Hvad er din historie?
Jeg er vokset op her og der og ingen steder.
Hvilken by? Hvilket land?
Jeg udfærdiger en kontrakt, der gør Dem til min slave i et år.
- Som De befaler. - Giv mig håndslag derpå.
"De giver hinanden hånden."
Der er ankommet en græsk officer til kroen.
- En græker? - Ja. Han kommer fra Athen.
Han rider på en snehvid hingst og bærer sorte læderstøvler.
- Skaf mig hans værelsesnummer. - Men, Wanda ...
Stejler du allerede?
Jeg beder om forladelse.
Vent på mig i birkelunden i morgen ved statuen af Afrodite.
- På hvilket tidspunkt? - Du venter bare, til jeg kommer.
Og du vover ikke at komme uden grækerens værelsesnummer.
Kys min fod.
"Han knæler og kysser hendes fod."
Jeg er vild med det. "Kys min fod."
Ifør mig min pels.
Severin, hvordan skal det her ende?
Det bestemmer De, frøken Wanda von Dunajew, -
- ikke jeg.
Tak for kaffe, slave.
Nu trænger jeg. Altså til en kop kaffe.
Det er virkelig stærkt. Håndslaget var helt elektrisk.
Små glæder fra en tid, hvor man var mere hæmmet.
- Selv en samtale var erotisk. - Det var den fornøjelse, de havde.
Men sådan begynder bogen jo ikke.
- Bogen? - Ja.
I den første scene ligger Venus nøgen på en pels foran kaminen.
- Har du læst bogen "Venus i pels"? - Jeg har skimmet den.
Da du spurgte, om stykket var baseret på noget, løj du altså.
Det var for at have et forspring. Hvorfor beholdt du ikke den scene?
- Jeg kunne ikke få den flettet ind. - I starten, inden han møder Wanda.
Man kan da ikke lave "Venus i pels" uden Venus.
Samme skuespillerinde som Wanda. Jeg smider gerne tøjet på scenen.
- Lad mig tænke over det. - Lad os bare improvisere lidt.
Lyset skal laves om. Hvor begynder stykket?
- På Kusiemskis værelse om natten. - Okay, klokken to om natten.
Vi dæmper det lidt.
En kamin i venstre side.
- Sådan. - Ja, det er udmærket.
Hvad foretager Kusiemski sig?
Det ved jeg ikke. Han læser vel.
- Selvfølgelig. - Er det for fortærsket?
Han læser også, da han møder Wanda. Vi er jo altså ikke på biblioteket.
Han kan være i gang med at skrive dagbog.
Den er jeg med på.
Nu er jeg Venus.
Skide være med det.
- Forestil dig mig nøgen. - Lægger du an på mig?
Du er en stor dreng. Lad, som om jeg er den forlovede.
- Det er første gang for mig. - Det siger de alle sammen.
- Det er ikke desto mindre sandt. - Ilden blusser op.
Vi ser den nøgne Venus æggende indhyllet i pels.
Så indhyl mig i pels. Det er dig, der er instruktøren.
Jeg sagde æggende.
Sæt dig så ved skrivebordet.
Træd ind i rollen.
Skriv i din dagbog.
- Skriv rigtigt. - Det gør jeg også.
Fortæl, hvad du skriver. Ellers ved folk jo ikke, hvem du er.
Stykket begynder. Lyset blænder langsomt op.
Vi hører lyden af et gammelt ur.
Tik-tak.
Tik-tak!
22. oktober 1870 -
- klokken to om natten.
Jeg opholder mig på et kursted -
- omkranset af skove og bjerge.
Det er en måneløs nat. Mørket og stilheden ruger.
Nej, vent. Jeg hører ... en spurv.
- En nattergal. - En nattergal.
Og en brunstig kats mjaven.
Jeg føler mig så forfærdeligt ensom.
Ulykkelig, utilfredsstillet ...
- Guten Abend, mein Herr. - Har tysken invaderet os igen?
Jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
På ingen måde.
Hil dig, Afrodite!
- Du har altså ikke glemt mig? - Glemt dig?
Min kæreste og ældste fjende?
Du er alt for elskværdig. Får man ikke et kys på hånden?
Det var bedre, men, Thomas ...
Sagde jeg Thomas?
Men, Severin, her er jo bidende koldt.
Hver gang jeg besøger dig, bliver jeg forkølet.
Se, jeg er allerede snottet.
Du går jo også altid nøgen rundt.
Jeg er jo Venus. Jeg skal være nøgen. Det er en del af jobbet.
Vil du ikke nok tage det grove tøj af -
- og putte dig ind til mig? Der er rigelig plads under min pels.
Nej tak.
Denne mink har jeg taget med specielt til dig.
Helt fra Olympen. Den er guddommelig.
Se selv, "Made in Olympen".
Hvorfor skulle din mink interessere mig?
Severin, jeg kender din lille særhed.
Du interesserer dig ikke for kvinder, -
- kun for deres pelse. Du burde gifte dig med en odder.
Jeg gifter mig hellere med en odder end med de kvinder, jeg har kendt.
Men hvis jeg nu spreder mine lår under minken, -
- siger du så nej til en smule elskov?
Er det elskov, du tilbyder? Nej, du interesserer dig kun for magt.
- Vover du at modstå mig? - Ja.
Severin, jeg skal få dig til at krybe for min fod.
- Jeg skal få dig til at tigge. - Aldrig.
Du er allerede min, og det vil du være til tidernes ende.
Aldrig!
Auf Wiedersehen, mein Freund. Jeg vender tilbage.
Og puf, så forsvandt hun! Det var ikke dårligt, vel?
- Det er sgu da lige til at føre ind. - Om man vil, ja. Altså, i teorien.
Jeg syntes, det var meget fedt at give den lidt Marlene Dietrich.
Ja, det fungerer fint. Og scenen viser en anden side af Kusiemski.
Over for Venus er han sådan: "Vig bort, skøge", -
- men sammen med Wanda er det: "Tag mig, jeg beder dig."
Vi slukker lyset, og når det så blænder op igen, så er det morgen.
Det banker på. Og der står Venus forklædt som Wanda.
- Kommet for at hævne sig. - Det er fremragende.
- Er det dig? - Hvad?
Han er dig.
- Kusiemski, Novachek ... - Nej, det er ikke mig.
Du sagde, du havde lagt meget af dig selv i stykket.
- Men du er måske Wanda? - Stykket handler ikke om mig.
Nej, du er jo bare forfatteren. Ups, dramatikeren.
"Hvis nogen siger, det er mig, slår jeg dem ihjel."
- Jeg udvikler bare figurerne. - Naturligvis, hr. doktor Novachek.
Og dem fandt du helt tilfældigvis i en gammel SM-roman.
Det er en verdenskendt bog.
Du oplevede ikke et "uforudset øjeblik" som 12-årig?
I arbejdsværelset?
Nej.
Sammen med en kat?
Nej.
Du venter altså stadig på din "åbenbaring"?
Jeg venter ikke på noget. Jeg synes, deres forhold er yderst fascinerende.
- Det er komplekst og inderligt. - Naturligvis.
Jeg elsker figurernes følelsesmæssige dybde.
Det møder man ikke i vore dage. Man møder ikke et sådant raseri.
Så skal jeg præsentere dig for nogle af mine venner.
Godt så. Jeg fatter ikke et klap.
Bliver du aldrig bundet og pisket af den forlovede?
Nej.
Så bed om det. Se, om den forlovede er frisk.
Hold op med at kalde hende "den forlovede".
Undskyld. Hvad synes din bedre halvdel om stykket?
- Hun er ikke vild med det. - Folk kunne tro, det handler om jer.
Det handler ikke om os.
Lad mig gisne lidt om hende din ...
Marie-Cécile.
Jeg vil tro, hun er yngre end dig. Af en god familie.
Hun er uden tvivl vokset op i et smukt hjem i provinsen.
- I nærheden af La Baule. - Nantes, faktisk.
Men de tilbragte garanteret weekenderne i La Baule -
- i en smuk villa med have til.
Hun sejler.
- Hun elsker skaldyr. - Korrekt.
Hun er høj. En kende dominerende, men aldrig på en ubehagelig måde.
Imponerende hårpragt.
Lange ben og et par flotte ...
... øjne.
En skarp hjerne. Gik på privatskole i Paris.
Akademiker. Bachelor fra École Normale Sup'.
- Tager jeg fejl? - Hun har taget en bachelor.
- Har hun en doktorgrad? - Hun skriver afhandling i sociologi.
Hun har en hund. Jeg vil tro, det er en labrador.
Den hedder noget originalt. Opkaldt efter en intellektuel.
- Bourdieu? - Derrida. Du har forstand på kultur.
Hun er sikkert stenrig.
Lurvet teater, belgisk kaktus ... Ikke ligefrem Comédie-Française.
Hendes familie har kassen. Har jeg ret? Selvfølgelig har jeg det.
Men du er jo også kunstner.
Hun elsker dig for din følsomhed.
Du er muligvis den eneste følsomme fyr, hun har haft.
Hun elsker bøger, opera, ballet og alt det gøgl.
Om aftenen ser I smalle film og diskuterer litteratur, -
- inden I tager et lille hyggeput.
Et lille hyggeput gør en så dejligt afslappet.
Men der er en stemme, der buldrer i dit hoved.
En stemme, der kræver noget andet.
Hvad ved jeg ikke, men den buldrer.
Men I er jo lykkelige. Du holder så utroligt meget af hende, -
- og I lever jeres lille liv fyldt med smalle film og litteratur.
Og senere hen får I børn, der ligner jer, og så dør I.
Skal vi læse videre?
Ja, lad os det.
- Dagen efter i birkelunden? - Fint.
Det kan være Venus-statuen.
Hil dig, Afrodite!
Hil dig, Afrodite.
Skal vi gennemgå scenen?
Nej, Severin. Det går bare ikke.
Al den snak om slaveri og dominans. De har fordærvet mig med Deres ord.
Jeg tror nu, De nyder at dominere en mand.
Måske endda at torturere ham. Indrøm det dog.
Det er ikke mig. Lyt nu til fornuft.
Fanden tage fornuften.
Severin, forstår De det ikke?
De vil aldrig være sikker i en kvindes vold, hvem hun end er.
Den replik er så sexistisk, man får lyst til at skrige.
- Hvordan er den sexistisk? - "Aldrig sikker i en kvindes vold".
- Det står i bogen. - Så er bogen sexistisk.
Bogen er ikke sexistisk, tværtimod. Den er ...
Et litterært hovedværk. Var det det, du ville sige?
Ikke med de ord.
Og det her. Det er sgu ikke ligefrem Tizian.
Det er SM-porno.
- Det er én stor kliché. - Hvordan det?
Han får en ordentlig endefuld, og straks er han til pisk og kæder?
Er det nogensinde sket for dig? Hvad ved du så om det?
Det er et stykke om to personer forenet i al evighed.
- De er uløseligt forbundet. - Forbundet i perversion.
Forbundet i lidenskab. Det er et eksplosivt møde mellem to mennesker.
Det er ren kønskamp. Wanda er smuk og uskyldig -
- og møder en pervers stodder. Hun siger: "De har fordærvet mig."
Måske er hendes trang til at dominere blot blevet vækket af Kusiemski.
Hun er stadig bare en kvinde. Stykket er dybt kvindefjendsk.
Han lokker hende med i legen, og så giver han hende skylden.
- Hvordan det? - Tag bare slutningen.
Grækeren pisker ham, og Kusiemski sidder tilbage med pikken i hånden.
Og det hele er hendes skyld, selvom han selv bad om det.
Jeg tror, den lille Kussi er blevet lun på grækeren.
Du fatter ingenting. Hvordan kan du spille Wanda så godt, -
- når du hverken fatter rollen eller noget som helst andet?
Fandens til skuespillerinde!
Møgkrampe! Kraftidiot!
For helvede!
- Undskyld. - Hvabehar?
Undskyld. Jeg gik over stregen.
Hvad der er sagt, er sagt.
Stykkets morale er vel, at man skal passe på med, hvad man ønsker sig.
Hun kunne jo pludselig dukke op.
Man fucker ikke med en gudinde. Det er stykkets morale, om man vil.
"Om man vil"?
Hvordan siger man "om man vil" nu om dage?
Agtigt.
Det tror jeg gerne.
Det er godt, gudinder ikke findes. Så havde du været på røven.
Okay, du har ret. Jeg tager alt, hvad du siger, til mig.
Kan vi fortsætte?
Vil du ikke nok, Vanda?
Forstår De ikke, at De aldrig vil være sikker i en kvindes vold, -
- hvem hun end er?
Vi to er eventyrere, Wanda.
Vi udforsker den menneskelige naturs grænser.
De er syg. Grevinden forgiftede Dem, og nu høster De effekten.
- En effekt, De også elsker. - Nej.
- De elsker at have magt over mig. - Nej.
Deres ønske skal være min lov.
Jeg trygler for Deres fod. Gør med mig, som De lyster.
De er vanvittig, en fanatiker. De vil gøre alt for at udleve Deres drøm.
De er min drøm.
Skynd Dem væk fra mig, Severin, inden det er for sent.
- Elsker De mig? - Det ved jeg ikke.
Så gør dog noget, der vil give Dem afklaring.
- Hvad dog? - Det, som alle elskende gør.
Lad mig lide.
Det finder jeg frastødende, og maskespil foragter jeg.
- Jeg er ikke Deres tante. - Prøv at være mere trodsig.
- Jeg er ikke Deres tante. - Mere endnu.
Jeg er for helvede ikke din tante, Thomas! Hvad er det, du vil?
Det ved jeg ikke. Jeg vil bare have mere.
Jeg er ikke hende. Bare en dum kælling, der har brug for arbejde.
Og jeg er ikke Deres tante. Jeg er mig selv. Var det bedre?
Det var rigtig godt.
Jeg kan ikke spille den her rolle. Det er for hårdt.
Du må ikke gå, Vanda.
Bønfald mig.
- Jeg bønfalder Dem. - De er en værre en.
Forstår De ikke, at jeg er helt i Deres magt?
Løgner. De er ikke i min magt. Jeg er i Deres vold.
De vil være min slave, men det er Dem, der dominerer mig.
Det er jo rigtigt. Han siger, at hun har magten, men det er omvendt.
Jo mere han underkaster sig, jo mere tager han styringen.
Her er kontrakten, vi talte om.
Den binder Dem til at vise mig fuldstændig underdanighed.
De skal være min slave og afsværge Deres egen identitet.
Deres krop, Deres sjæl og Deres ære skal tilhøre mig til evig tid.
Skriv under.
- Nå? - Aftalen skulle kun lyde på ét år.
- Skal De nu sætte betingelser? - Lad mig læse kontrakten.
De stoler måske ikke på mig? Skriv under.
Udmærket.
Fremover tiltaler du mig "frue" og taler kun, når jeg giver dig lov.
Du skal servere mine måltider og afvente mine ordrer på gangen.
Du skal klæde mig på om morgenen, af om aftenen.
Du skal række mig strømper og give mig sko på.
- Jeg vil kalde dig "Thomas". - Gregoir.
Jeg har ændret det. Fremover vil jeg kalde dig "Thomas".
Du skal bære en lakajs liberi og mit våbenskjold.
- Som hædersmand ... - En hædersmand holder ord.
Har du ikke skrevet under på at være min slave?
- Deres slave, ikke Deres tjener. - Jeg ser ikke nogen forskel.
- Er det her en leg? - Jeg er den, jeg er.
Jeg er stædig, viljefast og begærlig. Det, jeg starter, fører jeg til ende.
- Modstand gør mig kun trodsig. - Og dog er De ædel af natur.
Hvad ved du om min natur, andet end hvad du forestiller dig?
Tilgiv mig. Jeg er foragtelig.
Giv mig dit pas og dine penge.
Giv mig dem!
Vi tager til Firenze i morgen.
Jeg rejser på første, og du på tredje klasse.
Du spiser og sover sammen med tyendet.
- Hvad siger du, Thomas? - Hvad skal det hele ende med?
Ende? Vi er ikke engang begyndt.
- Men Wanda ... - "Hun slår ham."
"Hun kysser ham."
"Hun aer hans kind."
Gjorde det ondt, min egen?
- Ja, vidunderligt ondt. - Godt.
Hvad har du fundet ud af om den smukke græker?
Han hedder Alexis og er greve.
- Han er smuk, ikke? - Meget forførende.
Jeg sagde jo, Kusiemski var lun på grækeren.
Skaf mig en loge tæt på hans i operaen i aften.
Jeg vil lade denne grev Alexis forføre mig.
Men Wanda ...
Hvad er der? Har jeg ikke lov at gøre, som jeg lyster?
- De elektrificerer mig. - Klap i! Hent mig en birkegren.
"Han giver hende en gren."
Hører du den hvislen? Den summer i mine nerver som en stemmegaffel.
Jeg ønsker kun at høre dig klynke under svøben.
At høre hr. doktor Kusiemski flæbe som en lille tøs.
Hjertet hamrer i mit bryst, og luften sitrer af hede.
Hvad har du gjort?!
- Bla, bla, bla! - Hvad for noget bla, bla, bla?
Nu er Wanda pludselig blevet en led heks?
"Luften sitrer, mine nerver er som stemmegafler."
Hvad med lynild og trommehvirvler, når nu vi er i gang?
Tom, jeg kan skidegodt lide dig, men det her er sgu for kikset.
Kikset? Hvordan kikset?
Sådan er stykket. Det er mit stykke!
Det er et fremragende stykke, og det skal ingen rokke ved!
Du fatter ingenting.
Jeg nægter at lade nogen ødelægge mit arbejde, -
- om du er med i stykket eller ej!
Okay, dig om det.
"Hun holder ham en kniv for struben."
- Gud, hvor jeg dog afskyr dig. - Hvad er det, du gør, Vanda?
Jeg har gennemskuet dig.
- Tror du, du kan udnytte mig? - Det var aldrig min mening.
Du skulle bare vide, hvilken fryd det er.
Ved du hvad? Jeg tror sgu, jeg ringer til fagforeningen.
- Jeg kan ikke få et svar ud af dig. - Jeg vil med glæde give dig rollen.
Det siger du nu. Kan jeg få det på skrift?
- Fuck dig, Marie-Cécile! - Nej, jeg er stadig i gang med ...
I gang med at kneppe mig, Marie-Cécile!
Han tager mig i røven! Som en brunstig labrador!
Spis du bare. Jeg kommer snart.
Er der ikke noget lam tilbage fra i går?
Jeg skal nok ringe, når jeg går herfra. Vi ses.
Det går fint.
Aner det ikke. Jeg kommer, når du ser mig, okay?
Rend mig i røven.
- Undskyld. - Der var ingen i røret, vel?
Du lod bare, som om du talte med nogen.
Jeg talte med min bedre halvdel.
- Hvem er han? - Hvem siger, det er en han?
- Hvorfor gjorde du det? - Hvorfor tror du?
Du brød dig ikke om, at jeg tog telefonen.
Skulle det være noget kvindehævnsagtigt?
Noget i den stil-agtigt, ja.
Enhver anden instruktør ville være sprunget på mig nu.
- Jeg er ikke enhver anden. - Sludder.
Hvis du troede, du kunne, havde du gjort det.
Forkert.
Heller ikke hvis jeg var med på den?
Hvorfra ved du så meget om Marie-Cécile?
Jeg mødte hende i fitnesscentret.
Hun virkede rigtig sød. Og så er hun vildt lækker.
Vi faldt i snak, mens vi klædte om. Bare sådan noget tøsesladder.
Jeg sagde, jeg var skuespiller, men nu arbejdede som privatdetektiv.
Hun fortalte mig om sin kæreste. En mystisk fyr, en forfatter.
Hun betalte mig for at holde øje med dig.
For at finde ud af, om du virkelig elsker hende, og så videre.
Lidt førægteskabelig research ...
... med fokus på din straffeattest og økonomiske situation.
Jeg skal mødes med hende senere på hotellet -
- og aflægge fuld rapport.
Hun er en frækkert. Tillykke.
Du er godt nok utrolig.
Når en mand siger det, aner jeg uråd.
Touché.
Marie-Cécile går aldrig i bad til fitness.
Gør hun ikke?
Hun var ellers drivvåd.
Skal vi blive færdige?
Ja.
Tag den på.
- Thomas, du lod mig vente. - Undskyld. Jeg pudsede sølvtøj.
- Du er meget elegant i liberi. - Tak, frue.
Vend dig om.
Ganske uimodståelig.
Jeg glemmer næsten, at du kun er lakaj. Men der mangler noget.
- Det står da ikke i ... - Jeg improviserer.
Der mangler noget.
Meget klædeligt. Prikken over i'et.
- Føles det rart? - Pragtfuldt, frue.
Det er lige før, jeg kunne forelske mig i dig i den mundering.
Lige før? Vil det sige, at De ikke elsker mig?
Du keder mig med din evindelige klynken.
- Er De da forelsket i greven? - Det er ham, der render efter mig.
Han begærer Dem blot, som han begærer så mange andre.
Hvor vover du at tale sådan til mig? Hent mine støvler.
Javel, frue.
De ligger i tasken.
- Din idiot. - Javel, frue.
Kald mig "herskerinde". Det er mere fornedrende.
Javel, herskerinde.
Kan du lide mine støvler?
Ja, herskerinde.
Kunne du tænke dig at få dem på?
Ja, herskerinde.
- På mine fødder. - Javel, herskerinde.
I morgen kan det være, jeg binder dig til figentræet i haven -
- og stikker dig med min guldhårnål.
Eller også -
- spænder jeg dig nøgen for en plov og driver dig af sted med min pisk.
- Kunne du tænke dig det? - Ja, herskerinde.
Jeg er godt tilfreds med dig, Thomas. Måske giver jeg dig en belønning.
- Var der andet, herskerinde? - Ja, en sidste ting.
Ring til Marie-Cécile og sig, du ikke kommer hjem i aften.
- Det kan jeg ikke. - Nå?
- Så det kan du ikke? - Nej, det kan jeg ikke.
Ingen dårlige undskyldninger.
- Marie-Cécile, det er mig. - "Jeg kommer ikke hjem."
Jeg kommer ikke hjem. Jeg kan ikke sige hvorfor.
- Sig farvel. - Farvel.
Sluk telefonen.
Er det ikke pragtfuldt?
Vi to her helt alene.
Det er sådan et dejligt sted. Det er så fredfyldt.
- Jeg ved dårligt, hvor jeg er. - Vent og se.
Et nyt liv venter dig. Venter os. Og kun os.
Os og Deres ven greven.
Hold op med at ævle om ham.
Jeg straffer dig ikke nok. Det er det, der er galt.
Netop som jeg skulle til at tage dig i mine arme.
Ville De virkelig det?
Kom. Kom her.
Tag mig i din favn.
Se.
En stund kan jeg lade dig smage friheden igen, -
- dit enfoldige fjog.
En dag vil du forstå, at du er, hvad jeg ønsker, du skal være.
Et dyr. En ejendel.
Et tomrum, der skal fyldes.
Det går jeg ikke med til.
- Jeg vil ikke. Jeg nægter. - Hvabehar?
Jeg har skrevet et brev til Dem.
Et afskedsbrev måske?
Er fornedrelsen, du ønskede, blevet uudholdelig?
Er fornedrelsen, du ønskede ...
Jeg ved ikke helt, hvordan jeg skal spille den passage.
Hvad mener du? Det er da ganske ligetil.
Hvordan forestiller du dig det?
- Hvordan er nu replikken? - "Jeg har skrevet et brev til Dem."
Et brev.
Et afskedsbrev måske?
- Er fornedrelsen, du ønskede ... - Læg dig ned.
Er fornedrelsen, du ønskede, blevet uudholdelig?
Du har vel gået rundt med det i dagevis uden at turde vise mig det.
Nå, hvor er det så? Vis mig dette mesterværk.
En smule adspredelse ville ikke være af vejen.
Det er vildt godt, Tom.
- Du burde spille Wanda. - Nej.
Jo.
Vær Wanda.
Du forstår hende bedre, end jeg gør. Du har skabt hende. Du kender hende.
- Jeg kan ikke hendes replikker. - Selvfølgelig kan du det.
- Forsigtig, Severin. - Jeg gør mit bedste, herskerinde.
Som sædvanlig er dit bedste ikke godt nok.
- Hent min pels. - Javel, herskerinde.
Og en flaske champagne og to glas. Grev Alexis kommer lige straks.
Bryder du dig ikke om det, kan du forføje dig.
Deres pels, herskerinde.
Vil De gifte Dem med grev Alexis, herskerinde?
Jeg vil ikke lyve, Severin. Manden får mig til at skælve.
Skidegodt. Vent lidt.
Sæt dig ned.
Han har taget bolig i mit sind ...
... og jeg kan ikke drive ham ud.
Han har taget bolig i mit sind, og jeg kan ikke drive ham ud.
- Jeg lider for ham. - Fremragende.
- Og jeg nyder lidelsen. - Træd ind midt på scenen.
Hvis han frier til mig, siger jeg ja af hele mit hjerte.
Du er fortryllende!
Vidste du, at han er jaloux på dig?
- Jeg har fortalt ham alt om os. - Han truede vel med at dræbe Dem.
Ja.
- Slog han Dem? - Ja.
- Og De lod ham gøre det? - Ja, og det var vidunderligt.
Mere intenst.
Ja, og det var vidunderligt.
Giv den hele armen.
Ja! Og det var vidunderligt!
Jeg dræber jer begge to og fodrer hundene med jeres hjerter!
Jeg forbander jer.
Ja, dræb mig, Severin!
Jeg kan ikke længere spille komedie!
Spille komedie? Hvordan?
Hvordan kan De elske mig? Jeg har været så modbydelig mod Dem.
Men det var for at redde Dem og vise Dem, hvor højt jeg elsker Dem.
- Så intet af det var sandt? - Intet.
Var det blot en leg, et nummer? Hvad med kontrakten?
Åh, kontrakten ...
De kære, lille fjols.
Severin, jeg har elsket Dem, siden første gang jeg så Dem.
Jeg er ikke, som De tror.
Jeg er svag og fuldstændig fortabt.
Ikke dårligt.
Det er mig, der skal kues. Det er mig, der skal piskes og bindes.
Jeg vil binde dig til statuen med et par af dine sokker.
- Er det ikke det, du ønsker? - Jo! Jeg bønfalder Dem.
Gør med mig, som De lyster.
Lov mig, at De aldrig forlader mig.
Jeg forlader dig aldrig. Det lover jeg.
Rejs dig op.
Hænderne.
Jeg har drømt om dette øjeblik siden vores første møde.
Mere intenst!
Ydmyg mig. Nedgør mig! Undertving mig!
Det er godt, Tom. Det er virkelig godt.
Det er kanon. Men ved du, hvad problemet er?
At uanset hvad du siger og gør, -
- så er dit stykke fornedrende. En hån mod kvinder! Pornografi!
- Hvad fabler du om? - Se på dig selv.
En skønjomfru i nød. En hjælpeløs, underdanig kælling.
Ja, slå mig! Jeg er blot en kvinde!
Stærke følelser.
Super. Man møder ikke et sådant raseri i vore dage.
Sig tak.
Tak.
Tak og hvad mere?
Tak, herskerinde.
Du troede nok, du kunne narre en snotdum skuespillerinde -
- til at tilfredsstille dine syge behov.
For at skabe din egen kvindelige Frankenstein.
- Troede du, du kunne udnytte mig? - Nej, jeg forsikrer dig ...
- Tak, herskerinde. - "Tak, gudinde."
Tak, gudinde.
For helvede!
Kadmeias bacchanter! Dans til Bacchus' rytmer!
Anakhoreusomen Bakkhion! Bakkhai Kadmeiai!
OG HERREN STRAFFEDE HAM
OG LOD HAM I EN KVINDES VOLD
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2014